![anamarianyekipopa](https://flacara-rosie.ro/wp-content/uploads/2019/09/anamarianyekipopa.jpg)
Cel puțin așa lasă să se înțeleagă colegii noștri de la fingerprints.ro, în urma unei investigații jurnalistice mai ample legate de activitatea de Asociației Cetatea Voluntarilor, condusă de către Anamaria Nyeki. Încă de la începutul acestui an Flacăra roșie a ridicat câteva semne de întrebare referitoare la strângerea de fonduri, donații etc. de care a beneficiat suspomenita asociație în scopuri, chipurile umanitare! Că parte dintre fonduri au fost folosite și în acest scop… se poate. Însă, chiar toți suntem proști?
Iată, în cele ce urmează, câteva aspecte legate de activitatea Aneimaria Nyeki publicate atât de noi, în 15 februarie 2018, cât și de către colegii noștri de la Special Arad și de la Finger Prints.ro.
P.S. Așteptăm atât noi, cât și donatorii de bani clarificările de rigoare referitoare la sumele de bani strânse, precum și la cheltuirea acestora!
Jurnaliștii de la specialarad au avut tupeul și chiar nesimțirea, dacă ar fi să ne luăm după unele voci cointeresate, să întrebe public și pe față cum s-au cheltuit banii primiți din donațiile miilor de arădeni de către Asociația Cetatea Voluntarilor, păstorită de vedeta pedelistă a televiziunilor locale, Anamaria Nyeki-Popa. Bineînțeles că fata le-a dat reject și pozează în continuare doar în zâna bună a copiilor bolnavi și mama răniților.
Totuși, cum nu iese fum fără foc, breslașii noștri confrați au ginit că ceva nu-i cușer, orașul fiind mic, se află tot, așa că s-au cam mirat cu toții că o șefă a voluntarilor dispune de venituri cam mari, opulența afișată nefăcând casă bună cu voluntariatul. Timp de 3 luni de când jurnaliștii cer socoteală pentru donațiile primite doar pentru ultima acțiune, cea de la Secția Boli Infecțioase Copii, Aniko a noastră tace mâlc pentru că se știe protejată politic. De ambele tabere. Încă …
Ne întrebăm și noi, ka komuniștii, păi, și ce dacă își trage și ea un amar de 5000 de euro pe lună, are haine scumpe, mașină nouă și telefon de ultimă generație, vorba aia ¨a luat, dar a mai și făcut ceva˝, nu-i așa? Și ar mai fi ceva legat de Statele Unite, de avion de la Budapesta, dar asta cu altă ocazie.
V. IZA cu Fac TURA
Finger Prints: Donații SRL – un model de business de succes
„Pentru că sistemul sanitar românesc este la pământ, iar orice boală mai serioasă, care necesită internare, prezintă un risc major pentru pacient, s-a popularizat sistemul donațiilor și al ajutoarelor publice pentru intervenții în străinătate. Cazurile cu adevărat grele, pentru care medicina din România nu are resurse de tratament, beneficiază de campanii de strângere de fonduri pentru realizarea tratamentului în clinici din Ungaria, Turcia, Italia sau Germania. Spiritul de solidaritate și compasiunea românilor sunt lucruri minunate, printre puținele care ne-au mai rămas și care ne umanizează existența în mocirla de corupție și incompetență care se revarsă peste noi din partea administrației publice.
Din păcate, ca peste tot unde există resurse financiare și bune intenții, apar și profitori care monetizează solidaritatea și compasiunea publică.
În Arad funcționează de câțiva ani ONG-ul „Asociația Cetatea Voluntarilor”, al cărui director este Anamaria Nyeki, angajată, în paralel, la o direcție a primăriei care se ocupă de asistență socială.
Presa din Arad a publicat mai multe articole critice cu privire la activitatea acestei asociații și a lipsei de transparență de care dă dovadă în genstionarea fondurilor primite pentru diferite proiecte umanitare. Ultimul scandal legat de acest ONG este cel al renovării Secției Boli Infecțioase Copii. Sute de mii de euro au fost strânși pentru acest proiect, gestionarul fiind asociația „Cetatea Voluntarilor”, însă informațiile despre gestionarea acestor bani au fost evazive, doamna Nyeki refuzând să dea detalii, sub pretextul că ONG-ul nu este o instituție publică și nu este obligată să furnizeze informații conform legii 544.
Am intrat în posesia unor informații despre activitatea „Asociației Cetatea Voluntarilor” în legătură cu un caz grav de leucemie, boală de care suferea micuța Ruxandra, nepoata doamnei Nyeki. Micuța a fost diagnosticată cu această boală la sfârșitul anului 2016. Imediat, Anamaria Nyeki a pornit pagina de Facebook „Împreună pentru Ruxandra” (https://www.facebook.com/impreunapentruruxandra/) și a început campanii de strângere de fonduri. Nimic ieșit din comun, până aici, pentru că o astfel de nenorocire, mai ales în România, este ceva îngrozitor pentru orice familie, și orice părinte sau rudă ar face orice pentru a avea parte de un tratament cât mai bun.
Am discutat cu doamna Adina Iercescu, medic român stabilit în Germania, care s-a implicat în strângerea de fonduri și a urmărit îndeaproape evoluția cazului, impresionată de gravitatea bolii de care suferea micuța Ruxandra.
Pe parcursul perioadei de peste un an în care s-au derulat campaniile de strângere de fonduri, doamna Iercescu a documentat interacțiunile cu ONG-ul și evoluția bolii Ruxandrei. Au început să apară semne de întrebare în legătură cu tratamentul necesar și cu evoluția bolii. Prezentăm mai jos câteva puncte cheie din desfășurarea acestui caz:
Ianuarie 2017 – Începe campania de strângere de fonduri pentru Ruxandra. În discuții particulare cu doamna Iercescu, Anamaria Nyeki vorbește despre necesitatea transferului la un spital din Viena în vederea unui transplant medular, care ar fi costat 350.000 EUR, plătibili în avans. În cadrul campaniei publice de strângere de fonduri nu se menționează care va fi destinația banilor, care este tratamentul necesar și care este suma pe care ONG-ul dorește să o strângă.
Februarie 2017 – Prin intermediul Adinei Iercescu, familia Ruxandrei este pusă în legătură cu organizația „Ein Herz fur Kinder”, din Germania. Această organizație se ocupă, printre altele, și de strângerea de fonduri pentru copiii cu boli grave. În vederea preluării cazului, au cerut o serie de acte, printre care dosarul medical, veniturile părinților și costurile tratamentului. Una dintre informațiile importante pe care această asociație le cerea privea existența altor campanii de strângere de fonduri pentru același caz, precum și sumele strânse din aceste campanii. Toate aceste date ar fi fost minuțios verificate, pentru ca asociația germană să se implice în cazul respectiv. Anamaria Nyeki, care în acest interval a fost persoana de legătură între familie și doamna Iercescu, a amânat trimiterea actelor, timp de mai multe săptămâni, sub diferite pretexte, până când întreaga procedură a fost abandonată. În acest moment apar semne de întrebare în legătură cu lucrurile pe care ONG-ul din Arad nu le dorea aflate, la o auditare temeinică a cazului de către asociația „Ein Herz fur Kinder”.
Martie 2017 – Din nou, în discuții particulare cu doamna Iercescu, Anamaria Nyeki afirmă că de la Viena li s-ar fi transmis că e un caz foarte grav și nu mai au ce să facă.
Martie 2017 – Prin intermediul doamnei Iercescu, familia Ruxandrei este pusă în legătură cu Andrei Avrigeanu, un părinte care a trecut printr-o tragedie în urmă cu ceva timp și care cunoaște foarte bine sistemul prin care un copil din România poate beneficia de tratament în străinătate. Domnul Avrigeanu îi ajută cu informații și le spune că într-o săptămână se poate ajunge în Italia, unde tratamentul este mult mai ieftin sau chiar gratuit, cu excepția cheltuielilor de întreținere a părinților și, în special ,unde se poate beneficia de sprijinul diferitelor fundații internaționale care au ca obiect de activitate ajutarea copiilor bolnavi de cancer.
Martie 2017 – Într-o discuție cu medicul Adina Iercescu, doamna Nyeki spune că au reușit să strângă 100.000 EUR. Încă nu este făcută publică nicio sumă țintă și niciun tratament concret pentru care se organizează campanii de strângere de fonduri. În continuare, se derulează diferite campanii de strângere de fonduri, în școli și grădinițe din Arad și din satele din împrejurimi.
Martie 2017-Într-o publicație din Germania apare un articol despre cazul Ruxandrei, datorită sprijinului acordat de către Adina Iercescu. În articol este menționată suma de 350.000 EUR, confirm datelor primite de la doamna Nyeki.
Aprilie 2017-Tatăl Ruxandrei, într-o convorbire cu Adina Iercescu, spune că nu vor să plece în străinătate și că la Timișoara, deși condițiile sunt departe de a fi ideale, sunt încă mulțumiți. Banii sunt strânși în continuare din donații, deși tratamentul în România este gratuit.
Mai 2017-Familia fetiței ia legătura cu clinica Bambino Gesu din Italia, în urma informațiilor furnizate de doamna doctor Adina Iercescu. Anamaria Nyeki susține că, în urma consultării dosarului medical la clinica din Italia, li s-a spus că ar fi nevoie de transplant. Conform unei organizații umanitare din Italia, care a fost la curent cu boala Ruxandrei, clinica era informată despre situația Ruxandrei încă de la începutul bolii, iar ea ar fi putut ajunge acolo încă de la începutul anului 2017.
Iulie 2017-Într-o nouă discuție cu Adina Iercescu, tatăl Ruxandrei spune că nu a fost niciodată vorba de transplant, și confirmă că a plătit clinicii 80.000 EUR în avans, pentru tratament și cazare.
Decembrie 2017-Anamaria Nyeki inițiază o nouă campanie, prin care este creată păpușa Ruxandra. Inițial, scopul păpușii era de a fi oferită cadou, în semn de mulțumire, celor care au donat pentru micuța Ruxandra. În final, păpușa ajunge să fie vândută, în cadrul unei campanii masive de PR, pentru strângerea mai multor fonduri.
O campanie de strângere de fonduri pentru un caz grav, care necesită costuri mari de tratament, ar trebui să prezinte transparență totală și să furnizeze, cel puțin, urmtoarele elemente:
2. contact cu clinica din străinătate și acceptul lor de a prelua cazul
3. plan de tratament și durată
4. costurile comunicate de clinică
Dincolo de faptul că nu au fost respectate aceste minime cerințe, în discuții particulare doamna Nyeki a afirmat că este vorba de necesitatea unui transplant. Acest fapt nu a fost făcut niciodată public în cadrul campaniilor umanitare, posibil din cauză că ar fi trebuit justificat cu documente medicale, documente care nu existau.
Margit Șerban, șefa secției de pediatrie hematooncologica a spitalului din Timișoara, i-a confirmat doamnei doctor Iercescu că transplantul a fost menționat doar ca o opțiune în cazul în care tratamentul nu ar fi dat rezultatele așteptate, dar cazul nu impunea, la vremea respectivă, o asemenea abordare.
În momentul în care se face apel la compasiunea publică pentru un caz grav, detaliile de mai sus ar trebui să fie obligatorii, în spiritul bunei-credințe, pentru că e dreptul donatorilor să știe la ce vor fi folosiți banii lor. Nu vorbim de publicarea unor informații de natură personală, ci de transparentizarea costurilor, a evoluției tratamentului și a diagnosticelor puse de medici.
În cazul acestei fetițe, ONG-ul nu a oferit niciun fel de informații clare privitoare la boală, la tratament sau la costuri. În schimb, a folosit acest caz ca parte dintr-o strategie de marketing excelentă, prin care sume necunoscute au fost strânse din donațiile oamenilor de bună-credință, dar ale căror destinații nu au fost făcute niciodată publice. După cum spunea Anamaria Nyeki, într-o discuție cu Adina Iercescu, după ce fundația strânsese peste 100.000 EUR, iar familia știa de posibilitatea tratamentului în Italia, al cărui cost era deja acoperit de suma strânsă: „… să mai adunăm… să fie acolo”. Prin urmare, campaniile de strângere de fonduri au continuat și după ce banii pentru tratament au fost strânși, chiar și după ce spitalizarea a fost plătită, insistandu-se pe aceeași temă a copilului bolnav, care are nevoie de ajutor financiar.
În prezent, micuța Ruxandra este în remisie totală în urma tratamentului și continuă, în ambulator, controalele periodice și terapia.
Am contactat-o pe Anamaria Nyeki pentru a afla informații despre sumele strânse și despre destinațiile acestora, în cazul în care donațiile ar fi depășit costurile tratamentului. A refuzat să ne răspundă la întrebări și, pe un ton foarte oficial, ne-a direcționat către avocatul ONG-ului. Am trimis aceleași întrebări avocatului, iar din spatele răspunsului halucinant ne-am dat seama că această asociație nu are niciun interes să pună la dispoziție informații transparente despre ceea ce face cu banii primiți din donații. Pe scurt, ni s-a solicitat dovada că suntem, într-adevăr, cine spunem că suntem și că avem legătură cu publicația fingerprints.ro. Apoi ni s-au refuzat informațiile, pe motiv că ar fi date cu caracter personal, în condițiile în care nu am solicitat niciodată nume, adrese sau alte date de identificare, ci doar informații despre sumele strânse și destinația acestora.
Problemele de etică ridicate de acest mod de a face „business umanitar” sunt, din păcate, grave. Dincolo de buna-credință a unor oameni, de care este posibil să se fi profitat, sunt afectate și cazurile viitoare și percepția publică asupra fenomenului campaniilor umanitare. O atitudine opacă cu privire la sumele strânse și la destinația acestora nu face decât să descurajeze donatorii pentru campanii viitoare, afectând pe cei care ar putea avea, în viitor, nevoie de ajutor similar.”
P.S. Despre recentele fapte de vitejie PENALE! (trafic de droguri de mare risc etc.) al unor membrii ai familiei Nyeki, precum și despre înavuțirea peste noapte ale acestora, în curând pe site-ul Flacăra roșie.ro